Din episodul anterior:
Știu de ce te-a luat panica: criza vârstei de mijloc.
Nu, pare ceva mai mare. Mai universal.
Nu știu ce să spun; nimic din ce fac nu contează cu adevărat.
Nu aducem nicio contribuție semnificativă societății.
Și detest slujba asta.
Îmi vei pica în genunchi și-mi vei mulțumi că nu te dau afară pe loc.
Vreau oameni cu experiență de viață adevărată.
Sincer, pare că dvs. ați avut o viață cât se poate de normală.
- Cum te cheamă? - Grace. Sunt măritată.
Eu sunt Simon.
- Nevastă-ta mă plătește. - Ce, pentru sex?
- O voi exmatricula. - Ce, pentru cântec?
- Adriana. - Simon.
Charles Lipton. Poate ai vrea să arunci o privire peste portofoliul meu
- Hai să lucrezi pentru mine. - Nu mă interesează.
- Nu-mi vreau slujba înapoi. - Bine.
Fiindcă îți ofer ceva mai bun. Parteneriat.
Știu că ai telefonul meu. Ce încerci să-mi faci?
Ce i-ai făcut tu soției mele, cred.
E pornit? Da?
Cred că a fost cea mai fericită zi din viața mea.
Du-ne în noua noastră casă!
Sigur, fusese căsătoria mea și nașterea fiicei noastre...
Ia te uită...
Dar e ceva cu intratul în prima ta casă, văzând cum toate visele tale prind contur.
Mă gândesc la piscină...
Chestia nostimă e că m-am certat cu Grace ca dracii până să facem oferta finală.
Era mult peste capacitatea noastră financiară.
Acum spre...
Dar avusese ea viziunea asta... Zicea că banii vor veni.
Dormitorul principal!
Aveam să îmbătrânim împreună în casa aia. Ne-nmulțim familia, vom fi fericiți...
- O faci? - O fac!
Și chiar aia voiam: era visul american...
Dacă o mai exista așa ceva.
Dar în acea zi, credeam din tot sufletul. Amândoi credeam. Credeam unul în celălalt.
Cred că a fost cea mai bună partidă de sex pe care o avusesem vreodată.
Te plictisesc?
Ce legătură are asta cu partea cu parașuta?
"Escortă" e termenul în industrie. Ideea e că după aia totul s-a schimbat.
Între presiunea de la serviciu și a întreține o familie...
N-am mai fost noi înșine de atât de multă vreme.
Și aia-i o scuză pentru ce se petrece acum?
Nu, încă o urăsc pentru ce a făcut. Dar am avut deja ieșirea aia din avion.
Dar și făcutul de sex pe bani, și partea aia, nu?
- Exact. - Deci sunteți cam chit acum?
- Păi... - Și-ți faci griji cu Simon ăsta?
Am dat câteva telefoane. Simon nu va mai fi o problemă de-acum.
Păi nu era problema ta, în primul rând.
Da, dar încă o iubesc, știi? Și da, aș putea mărturisi totul,
dar apoi ne-am apuca de terapie pentru tot restul vieții, am ajunge la divorț...
Ne-am împărți casa, prietenii... Anika ar fi sfâșiată...
- Dar nu poți ignora ce s-a petrecut. - Știu, dar vreau să mă împac cu asta.
Într-un fel, lucrurile sunt mai bune. Mă simt viu din nou.
Vreau să-mi iubesc soția așa cum ne iubeam când am intrat în casa aia.
Și am învățat atât de multe prin experiența asta.
Nu vreau să se sfârșească.
E ciudat, oare?
Puțin, da.
- Chiar vrei să te ajut? - De-aia-s aici.
Bun, atunci să încercăm ceva. Așează-te.
Așa. Acum: închide-ți ochii.
Încearcă să te relaxezi și concentrează-te asupra respirației.
Aha, meditație. Exact. Nu, chiar...
"Limpezește-ți mintea, cufundă-te în profundul tău sine".
Știi, de fapt am... Am citit de beneficiile chestiei ăsteia.
- Ar trebui să fac asta o dată pe zi... - Bun, acum deschide-i.
Meditația îți oferă mari beneficii, dar sincer, tu ai chestii mai presante.
Mi-ai scos ăla din sacou?
Da, și am scris soției tale, i-am spus că vrei să vă vedeți curând.
Nu, i-ai scris de pe telefonul lui Simon. Acum crede că el vrea să se vadă cu ea.
Nu mă pot vedea cu ea pretinzând că sunt Simon.
Dacă vrei să te împaci deplin cu această nouă persoană care devii,
trebuie să apuci pe calea ce ți se așterne înainte.
E singurul mod prin care vei obține toate răspunsurile pe care le cauți.
Am mari speranțe în privința ta, Neil. Mari speranțe.
~ Nu obțin nicio... ~
~ Satisfacție... ~
~ Și încerc, și-ncerc... ~
~ Și încerc... Și încerc... ~
~ Nu obțin nicio...~
Satisfacție 01x02 - Prin acceptare
Traducerea: Reef
- Sigur nu vrei să rămâi la cină? - Aș vrea, dragule.
Din păcate, am o ședință de consiliu cam într-o oră.
Păi, dacă te răzgândești odată ce ajungi acolo,
programul meu e liber întreaga seară.
Doamne... Nu-mi faci deloc bine.
- Nu mi-ai zis că ți-ai pierdut telefonul. - A fost o săptămână agitată.
Și am să-l recuperez. Nu vor fi deloc probleme.
Vreau doar să-mi scrii un cec, atâta tot.
Și dacă vrei să-ți rezervi o altă programare, atunci am putea...
Ce-i?
Nu-i a ta, oare?
- Stai! Nu, nu! - Ușor, șefu'.
- Ce faci? E mașina mea. - E mașina ta?
- Da. - Tu ești Simon?
- Da. - Reintrare în posesie.
Nu, ce tot spui? Tocmai am plătit o rată.
- Asta-i abu... - Explică-i băncii, bine? Crede-mă.
Chiar... Nici nu-ți pot mulțumi destul pentru șansa asta.
Interviul de atunci a fost un dezastru. Nu credeam că m-a plăcut defel.
Leon e un prieten de-ai mei, dar lasă impresii de-alea.
Spunea însă că ai un portofoliu grozav și cineva trebuia să-ți dea o șansă.
Văd așa mult potențial aici...
Știi, e nostim.
Acum câțiva ani începeam și noi modest, din căminul de facultate,
iar acum avem o clădire.
Știi cum e: muncește din greu, urmează-ți visurile și lucruri mărețe urmează.
Cât de curând ne poți oferi prezentarea?
Săptămâna viitoare.
- Cu cât mai repede, cu atât mai bine. - Mulțumesc.
- Chiar ne bazăm pe tine. - Bun.
Futu-i...
Simon: Ți-am primit mesajul. Hai să ne vedem curând.
Grace: Mulțumesc de răspuns. Când să ne vedem?
- Neil la telefon. - Ceau, iubi'.
Ceau...
Am avut o întâlnire cu cei de la firma nouă azi și ia ghici: mi-au dat slujba.
- Chestia cu designul? - Pentru intrare.
Practic trebuie să însăilez o prezentare, s-o aprobe, dar sunt nerăbdători s-o facem.
- Nu că-i grozav? - Ba-i minunat.
Știi unde-i alimentatorul pentru camera video?
- Neil? - Te ascult...
Știi unde-i alimentatorul pentru camera video?
Auzi, trebuie să mă pregătesc pentru o întâlnire foarte importantă, deci...
Putem vorbi despre asta mai târziu?
- Sigur. - Ar trebui să ajung la cină.
- Bun, ne vedem atunci. - Da, pa.
- Neil e vedeta firmei de multă vreme. - Se cuvin felicitări. Un nou parteneriat.
Că veni vorba, s-au uitat avocații tăi peste înțelegere...
Vreau să aud ce are Neil de spus despre portofoliul meu
înainte de a vorbi despre semnarea unei înțelegeri.
Ce crezi, deci? E loc de sporit? Ne facem mai agresivi, mai aventuroși?
Neil...?
Neil?
- Da, categoric. - Păi credeam că te bucuri că sunt aici.
- Chiar este. Toți suntem foarte... - Nu, nu m-ai lăsat să termin.
E una s-o aud de la Victor,
dar soția ta m-a asigurat că abia aștepți să-ncepi să-mi faci bani.
Am sunat-o imediat după ce am vorbit, fiindcă trebuia să mă asigur
că tipul criptic pe care l-am văzut la petrecere chiar voia să mă ajute.
- Zicea că nechezai de nerăbdare. - Ai vorbit cu Grace?
- Cine-i Grace? - Soția lui Neil.
Zicea că o cheamă Adriana.
Neil Truman...
Ai regăsit drumul către mine. Ce surpriză. Poftește.
- Vrei ceva de băut? - Nu, mulțumesc.
Scumpo, ne aduci ceva apă cu gheață, te rog?
- Șezi. - Vin de la o întâlnire - cu Charles.
- Scuze, probabil a fost un mic șoc, nu? - Aproape m-ai lăsat fără slujbă.
Închipuie-ți ce surprinsă am fost eu când m-a sunat el. Nu-nțelegeam nimic.
- Cu cât vorbea mai mult... - Ce a spus?
Ceva despre abilitatea ta supranaturală de a obține profituri în economia de criză.
- Știi la ce mă refer. - Gen la un nivel mai personal?
Mai mult chestii plicticoase.
Dar am intrat pe net și am dat de clipul ăsta cu tine într-un avion.
Fermecător.
- Aveam și eu o zi proastă. - Da...
- Mulțumesc de ajutor, dar... - Etichetă profesională, nu-mi mulțumi.
Discreția e parte din înțelegere.
Deci am putea uita tot ce s-a întâmplat și mergem mai departe.
Păi cred că-mi datorezi măcar o explicație.
Doar am mințit că-s nevastă-ta și te-am făcut cu o schimbare uriașă în carieră.
Da, mai vedem în privința asta.
Vreau să-ți știu mai în amănunt povestea, Neil.
E complicată.
Știi, am primit tare multe telefoane după petrecerea aia, nu doar de la Charles.
- Cel puțin șase întâlniri pe care... - Ți-am spus: nu mă interesează.
- Nu m-ai lăsat să termin... - Nu, eu nu-s escortă.
Sunt doar un tip obișnuit care a luat-o nițel razna vreo două zile.
Și a primit bani pentru asta.
Vezi, eu cred că ești un tip obișnuit care a luat-o razna vreo două decenii,
și în sfârșit ai început să-ți vii în fire.
Căsnicie...? Monogamie...? Toți o iau razna, nu pentru asta suntem făcuți.
- Valul ăsta de căldură e insuportabil. - Uite: plec. Mai trebuie să-mi fac griji?
Cum stau lucrurile pe-acasă după întâlnirea noastră?
Cu soția ta...? A readus ceva din pasiune?
Nu mai suflu o vorbă la nimeni despre tine
dacă-mi spui cum ți-a mers după ce ne-am văzut.
Mi-a mers grozav.
"Cu plăcere".
Futu-i...
- Grace? - Aici.
Am uitat să setez cronometrul.
Ce mă bucur c-ai ajuns. Chiar am nevoie de tine.
Așa...
Am lucrat la asta toată după-amiaza și... m-am blocat.
Uite: ce zici de paleta asta de culori? Sau... ceva genul ăsta?
Este...? Doar ești mereu priceput la sfaturi.
Bun, am terminat-o. Vreți s-o auziți?
"Dragă domnule decan Miller, scuze pentru cântecul pe care l-am scris. Am greșit".
"Chiar îmi place Academia Rădăcini de Stejar".
Pot schimba cu "ador", dacă trebuie...
"...Și n-are să se mai întâmple" etc. etc. etc. "A dumneavoastră".
Anika, am vorbit că nici nu se gândesc să te reprimească până n-o faci cum trebuie.
Atunci n-ar trebui să mă reprimească. Voi m-ați pus să fac asta, eu n-am vrut.
- Ai putea să încerci, măcar? - De ce? Școala a mușamalizat aventura.
Cum de-s pedepsită atunci când spun adevărul?
- Nu ești pedepsită că spui adevărul... - Ba sunt.
- Este. - Neil!
Deci dacă mint, pedeapsa dispare. Nu-i așa?
Vă urăsc.
Eu cred că ar trebui să fim mândri de ea.
Am crescut o fată determinată să spună ce gândește și să-și apere convingerile.
Dar ce a făcut ea a rănit mulți oameni, Neil.
Ce lecție-i dăm dacă o silim să-și ceară scuze pentru dezvăluirea adevărului?
Că viețile private ale oamenilor sunt private.
Ar trebui să învețe când să nu spună nimic.
- Gen... când să mintă. - Dacă ar face mai mult rău decât bine...
Deci dacă tu ai ști ceva ce mi-ar face tare rău mie, tu ai minți?
Ce vrei să spui?
În general, dacă ai ști ceva care m-ar supăra foarte tare, nu mi-ai spune?
Depinde.
De...?
Probabil... dacă n-aș considera că ar trebui neapărat să știi.
Nu-i așa? Dar tu?
Probabil aș face același lucru.
Cred că Anika ar trebui să înțeleagă
că uneori a spune adevărul poate avea consecințe uriașe.
Adică asta ar putea-o lăsa fără facultate și...
Și înțeleg că cineva de 16 ani vrea să se răzvrătească,
dar noi suntem părinții, așa că trebuie să-i arătăm cum e necesar să faci.
- Educație prin exemplu. - Da, exact.
Am să mai stau puțin, să termin asta.
- Mai ai nevoie de ajutorul meu? - Nu, cred că mă descurc.
Nu mă aștepta.
~ Era o vreme... ~
~ Când nu aveam nimic de oferit... ~
~ Aveam nevoie de adăpost... ~
~ Și vreau să te cuprind... ~
~ Și vreau să-ți spun... ~
~ Că tu... ~
~ Ești tot ce am nevoie... ~
~ Pentru tine mi-aș da și sufletul... ~
Simon: Ne vedem marți?
~ Să mă vezi, să mă iubești... ~
~ Așa cum te iubesc și eu... ~
~ Am zis că pentru tine... ~
~ Sunt un om mai bun... ~
Grace: E perfect!
~ Aș fi pierdut, atât de pierdut... ~
~ Fără tine... ~
Mă uit la el chiar acum. Banii sunt în contul meu.
Da, dle Woodley, dar motivul pentru care n-au ajuns ratele la mașină
e că v-au fost înghețate bunurile de către fisc.
Au fost ce?
Ne-a cerut fiscul să ne conformăm unei cereri de audit.
Ei vă controlează acum toate bunurile.
De ce-ar vrea fiscul dintr-odată să...
Alo? Domnule...? Dle Woodley...
Cine-i?
Ce...?
Iisuse, Steph, e amiaza. Încă dormi?
- Cum ai...? - Ușa din curtea interioară. Era deschisă.
Am nevoie de ajutorul tău.
Ce cauți, așadar? Relaxat și discret? Tare și energic? Vesel? De comă?
Pare că ți-ai putea deschide propria dugheană.
Mă gândeam să o fac. Știu pe unii care fac bani buni din asta.
- Afacere serioasă. - Deci eu doar vreau mari.
Grace, e puțin diferit decât atunci când erai în facultă, acum un milion de ani.
- Trebuie să fii mai precisă. - Deci în scopuri creative.
- Noul job? - Da.
- Sunt în criză de inspirație. - Ce artistă devii, la bătrânețe...
Auzi, am fumat la greu în facultă. Așa mi-am trecut de fapt toate examenele.
Doar tu te-ai ameți în încercarea de a lua note mari. Așa...
Să vedem...
Asta.
Vezi că asta-i tare de tot.
E o-ntreagă știință acum, deci promite-mi că o iei ușurel.
Da. Și îmi va trebui și o pipă.
Pipele-s pentru hipioți. Îți împrumut vap-ul meu.
Vaporizatorul. Ce-o să-mi mai mulțumești...
- Ticălosul! - Nu s-a terminat încă. Ușurel...
"Ușurel"...? Ușurel?
Auzi...
Poftim.
- Dar te simți mai bine, este? - Îți pare amuzant?
- Nu, nu asta am... - Iei totu-n glumă?
Avocatul lui zice că nu vrea să semneze, Neil.
Charles nici nu mai răspunde la telefon. L-ai speriat la întâlnire.
Acum nu are încredere în noi. Ce dracu' ai pățit acolo?
Elaborez o analiză detaliată a portofoliului său chiar acum.
Dacă vede cifrele alea, are să semneze. Nu-ți face griji.
Grijile-s parte a jobului, Neil.
Hai să-ți spun ceva: Fără Charles, adio parteneriat.
Fără parteneriat, îmi vei datora bani, șefu'.
Eu îți datorez ție bani?
Ești partener, ești legal în companie. Te concediez, îmi datorezi leafa pe-un an.
Nu, n-am discutat așa ceva.
- E-n contractul tău. - N-am semnat nimic.
Atunci îți falsific semnătura și te târăsc prin tribunal să dovedesc că-i a ta.
Dacă la asta se ajunge. Așa se joacă jocul la nivelul ăsta, Neil.
Dacă te bag pe teren, aștept rezultate.
Rezolvă căcatul ăsta, da, fiule? Sau scrie-mi un cec și du-te acasă.
Știi, trebuie să recunosc: chiar m-am simțit bine.
Acum înțeleg de ce ai făcut-o tu.
Academia Rădăcinile Stejarului
Anika.
Aș vrea să vorbesc cu cine-i responsabil de foaia mea matricolă.
Dau testul de cunoștințe generale pentru a încheia școala,
și îmi trebuie foaia matricolă pentru asta.
Mi-o dați... Vă rog?
Nu le dăm pur și simplu elevilor. Va trebui să ceri părinților tăi să vină.
E foaia mea matricolă, ar trebui să am dreptul să o primesc personal.
De fapt, până la majorat, este a școlii.
Nici măcar nu mă mai vreți aici, de ce nu mi-o dați? Ce porcărie!
Stai să-l aduc pe decan.
La ce vă uitați? Credeți că-s de la bâlci?
Nu ne gândeam că te mai întorci.
Zâmbește.
Ce meseriașă...
Nu, Stan, vreau să-mi trimiți raportul cu costuri la Lipton acum.
Bun, păi trimite-mi "ce ai".
Bun, îți pot da... 20 de minute, maximum.
- Priceput? Bun. Pa. - Stai, stai...
Dacă nu sună în zece minute, îl suni din 30 în 30 de secunde până ți-l trimite.
Am programat deja adresa în telefonul dvs.
Vă pun ceva pentru drum? Apă? Cafea?
Știi ce ai putea face?
Începe să pui deoparte 15 minute în calendarul meu zilnic.
Am să încep să meditez.
Așa...
Și sună-l pe Stan.
Neil le telefon.
Știi, pentru o mașină de familie, chestia asta merge tare frumos.
Cine ești?
Nu-mi voiam decât telefonul și contactele înapoi, dar tu tot ai sunat la fisc.
- Mă suni din mașina mea? - Vrei să-mi furi viața, ți-o fur și eu.
Și nici n-aș declara-o furată, altfel următoarea mișcare e să fac publică
experiența ta sub clar de lună, dle "Nou-miruit-partener".
Uite: nu-s băiat rău, da? Încerc și eu să trăiesc.
Rezolvă-mă cu mașina, cheamă dulăii înapoi și suntem chit.
Ai un mesaj nou
Simon: Ne vedem marți? Grace: E perfect!
Dumnezeule. Mamă!
Dumnezeule...
- Ce cauți acasă? - Dată afară din școală...?
- Te droghezi? - Nu, doar...
Stai: cum de știi ce-i asta? Ai mai încercat marijuana?
N-am șapte ani. Am mai văzut oameni fumând. Și nu: eu nu.
Eu mă fac muci din alcool la petreceri.
Glumesc, mamă. Doamne...
- Doamne... - Doamne!
- Ești amețită de tot. - Deci e altfel decât țineam minte.
- Tu ai făcut astea? - Nu, nu te uita. N-am terminat.
- Nu te... - Doamne, mamă! E uimitor.
- De unde știi să faci așa ceva? - Am învățat în facultate.
- Și ai renunțat pur și simplu? - Nu, n-am renunțat, doar...
Am înlocuit-o cu o nouă pasiune: cu tine.
Doamne.... "Scuze".
Nu, nu... N-aș schimba asta cu nimic.
Și mai știi ceva? Faculta nu se prea pune. Chestia-i că nu-ți mai garantează nimic.
Dacă nu intri la una bună din cauza celor întâmplate, dă-o naibii.
Uită-te la mine: găsesc un mod de a face ce-mi place.
Și vreau să știi că te respect pentru că vrei să spui adevărul.
Doar că materialul societății e ținut laolaltă din mici minciuni care...
Mamă, bați câmpii. Iar eu am rescris scrisoarea.
"Dragă domnule Miller, în perspectivă, regret profund acțiunile mele"...
Asta-i minunat.
Chiar ne-ai ascultat.
Nu, tot credeam că-i abureală, dar acum chiar vreau să revin la școală.
Tocmai am aflat că sunt foarte apreciată.
- Nu înțeleg: ți-a remorcat careva mașina? - E un fel de a spune.
Aveai amenzi de parcare neplătite, sau ceva?
Să spunem doar că am luat o decizie pripită acum câteva zile,
și lucrurile au ieșit puțin de sub control.
Păi sunt în extaz: acum apuc să te ajut să-nchei cu Charles.
Mereu am crezut că am face o echipă bună.
- Asta-i mașina ta...? - Adevărăciune, nu?
Deci trebuie să facem două opriri. Mai întâi: la bancă.
Auzi, îți place muzica house?
Armăsar licențiat
Șrot - componente mașini vechi
Vrei să vin cu... Sau vrei...
Te-aștept aici!
- Știi în ce bucluc intru dacă fac asta? - Oricum o scoți la licitație.
Eu ofertez mai devreme.
Mulțumit?
Bre! Bre, Neil! Te sun pe mobil pentru adresă!
Stan: Uite cifrele pe care le voiai.
Mulțumescu-ți ție, Stan.
- Salut, am venit să-l văd pe Charles. - Are musafiri acum.
Pardon, domnule, nu puteți intra.
- Îmi cer scuze, și-a forțat intrarea. - De fapt, chiar la țanc.
- Scuze că dau așa buzna. - Ceau, iubi.
Nu te supăra pe mine. Dar după ce mi-ai spus ce rău a ieșit ieri întâlnirea,
l-am sunat pe Charles și am insistat să mă lase să trec
să-i explic de ce aveai o zi așa aiurea.
Îmi pare foarte rău pentru pierderea ta.
- Mulțumesc. - Detestă să se arate emoționat.
Eu îl țin conectat la cealaltă latură a lui. Nu, iubi?
Să vă las să terminați afacerile?
Vă mulțumesc că ați venit, dar sunt mulți bani de dat pe mâna cuiva,
iar eu sunt cam sperios când vine vorba să mă încred în cineva.
- Firește. Ea nu-i soția mea. - Deci trebuie să mă mai...
Numele soției mele e Grace.
Eu și Adriana suntem... Tu cum i-ai spune?
Ceva mai mult decât "cunoștințe", cred.
- Nu-i soția ta? - Ai presupus asta la petrecere...
Eu nu te-am corectat. A, și... nu mi-a murit nimeni.
Dacă va fi să intrăm într-o relație pe termen lung,
trebuie să știi că voi fi mereu cinstit cu tine...
Chiar dacă devine stânjenitor.
- Vorbești serios? - Vorbește serios.
Ce dracu' se petrece aici?
Tu-ți înșeli nevasta. Tu-i ții isonul.
E oare chiar așa de scandalos?
Știu deja că tu întreții patru femei diferite doar în statul ăsta,
nicicare din ele fiind dna Lipton.
Parte din serviciile mele e să-ți periez bunurile,
să văd unde ți-ar lucra mai bine banii, așa că văd totul.
Și un alt lucru pe care l-am văzut...
A fost cât fura de la tine vechea ta firmă.
În jur de un milion, lună de lună.
Cred că te-ai bazat pe oameni nepotriviți, din motive nepotrivite.
- Zici că ți-ai dat seama? - Au ascuns ei bine...
Dar pun pariu că ai avut tu senzația că ceva se petrece.
De-aia voiai să-ți preia altcineva portofoliul.
Așadar, Charles, trebuie să te întreb.
Ce senzație ai în privința celui pe care ar trebui să te bazei acum?
- Mi-ai primit mesajul. - Da, voiam doar să-ți aduc asta.
Ce-ți mai datoram. Și nu vreau să te mai văd.
- Hai înăuntru. - Nu, nu...
- Grace... - Nu, cred că-i mai bine să terminăm...
Banii s-au dat și-am terminat.
Grace, știi că pentru mine n-a fost niciodată vorba de bani.
Nici nu mă gândesc la de-alea când sunt cu tine.
Te rog.
Nu pleca. Nu pleca. De ce te temi?
- Chiar că nu mă așteptam să te văd aici. - Se-ntâmplă frecvent astăzi.
Ți-am spus că ți s-ar îmbunătăți afacerile dacă am lucra împreună.
Intri, să sărbătorim?
N-aș crede.
Știi, îndrăzneață mișcare, acolo.
Tare sexy să privești cum un bărbat atacă ce vrea cu propriile lui condiții.
Auzi, cam mare garajul ăla.
E plin? Speram că pot păstra mașina asta aici.
Poate să mai trec, din când în când, s-o folosesc....
De probă.
Vrei să-ți parchezi mașina în garajul meu. Îmi place cum sună aia.
Și mi-am pierdut telefonul de curând, așa că trebuie să-mi iau un număr nou.
Te sun când o fac.
Mulțumesc.
Cât a fost?
Șase minute.
Doar atât?
Da. Când te afli cu gândurile cutreierând, revino mereu asupra respirației.
Suntem înclinați să visăm la viitor și să rămânem ancorați în trecut.
Practica zen înseamnă acceptarea și aprecierea vieții în acest moment.
Chiar acum.
Acest moment.
Bun.
Neil...
- Neil! - Neil!
Cred că ne va mai trebui multă practică.
Grace?
- Ceau. - Ceau!
Ce faci?
Am găsit în sfârșit alimentatorul și când am derulat am dat de asta.
Mai știi când am semnat contractul și am rămas doar noi în casă?
Da...
- Uite ce tânără eram. - Tu n-ai îmbătrânit, Grace.
Eu am pus câteva chile.
Arătăm mortal.
Dumnezeule! Nici nu vreau să știu.
- Pot împrumuta mașina? - Pe a mamei, a mea-i la atelier.
Super.
- Fără SMS-uri! - Da!
- Ar trebui să ascundem aia. - Da...
Mi-ai primit e-mailul... Cu scrisoarea ei? E grozavă.
- Da? - Da, sunt mândră de ea.
- Cum e... cum e cu proiectul tău? - Terminat.
- Vrei să vezi? - Da, sigur.
- Ceau, fetele. - Ceau.
- Super. - Ai reușit.
Da. Știți voi, iau mașina mamei când am chef.
- Tata refuză să-mi cumpere una. - Ce prostie.
- Mergem pe la cumpărături? - Absolut.
Sper că am curând nevoie de haine de revenit la școală.
Super.
Ce-i?
E mașina tatii.
Are permisul de școală în parbriz și bușitura chiar aici.
Zicea că a lăsat-o la reparat.
- Ceau. - Ceau.
Va trebui să ies de-aici, deci...
- Cum te cheamă? - Simon. Te știu?
Faină mașină.
Fantele ăsta a pus-o.
E incredibil.
Mai greu la început, dar m-a ajutat soră-mea de numa'.
- Stephanie? - Da, n-ai să crezi ce-am făcut.
Și m-a prins Anika...
Traducerea: Reef